- I morgen kan vi øve os i at synge. - Ja!
- Vi ses i morgen. - Farvel.
Yoshimi, er du ikke blevet hentet?
Yoshimi Matsubara.
Deres mand har ingen indvendinger imod opdelingen af boet.
Så drejer det sig altså om vores datter?
Ja. Han insisterer på at få forældremyndigheden.
Hvorfor vil han pludselig have det?
Han har jo forsømt hende fuldstændigt, siden hun blev født.
Måske har De bare aldrig bemærket det. Måske har han...
Nej, det er ikke kun det. Han glemmer altid hendes fødselsdag.
Hvor bor De henne?
Lige nu leder jeg efter en lejlighed til min datter og jeg.
Men jeg beslutter mig i denne uge.
- Bare et enkelt spørgsmål. - Ja.
Er det sandt, at De engang har gået til psykiater?
- Har han fortalt jer det? - Ja.
Det skete, før vi blev gift.
Det er over ti år siden nu.
Dengang læste jeg korrektur på romaner, og...
De rettede altså stavefejl og den slags?
Og nogle af de romaner, jeg læste, var utroligt livagtige og sadistiske.
- Så det var for at glemme arbejdet? - Nej, bøgerne var meget ubehagelige.
Og jeg skulle læse dem igen og igen.
- Og så kom De i behandling? - Ja.
Jeg forstår.
- Vil det komme til at... - Nej, det er ikke noget problem.
- Jeg har slet ikke været der siden. - De kan tage det ganske roligt.
Medmindre der sker noget alvorligt, -
- vil man som regel vælge moderen, når barnet er under syv år gammelt.
Nå ja.
De er ligeglade med, at jeg har været i behandling.
Et faktum er nu engang et faktum. Hvad er der galt i at sige sandheden?
Den tror jeg ikke, du kommer ret langt med.
Du skal bare følge floden.
Den her? Mange tak.
Er du træt?
Det her er den sidste.
Godt, så går jeg bare i forvejen.
Ikuko.
Hvad mon man laver i det her værelse?
Det er der, man spiser.
- Hvad med det her? - Det er dit soveværelse.
- Hvad så med det lille værelse her? - Det er mit værelse.
- Jeg ser dit værelse før dig. - Det må du ikke!
- Hvor mange etager er der? - Det ved jeg søreme ikke.
Kan du tælle dem?
En, to, tre, fire, fem...
Hvad synes I om den? Det er virkelig et fund.
- Vi vil lige tænke over det. - Værsgo.
- Fru Matsubara? - Ja.
Det var godt, De kom.
Værsgo.
Viceværten bor her også.
Så kan I føle jer trygge, når I kommer sent hjem.
Er De skuffet? Det er lidt gammelt.
Men det er en solid bygning. Værsgo.
Hr. Kamiya.
Jeg bad Dem tørre det her op.
Jeg beklager. Nogen har spildt vand på gulvet.
- Efter Dem. - Hvilken vej?
Så er vi fremme.
Kom indenfor.
Hvor gammel er du?
- Sig det bare. - Næsten seks år.
- Nå, så går du i børnehave. - Nemlig.
- Mor, hvor er mit værelse? - Hvad med det hernede?
Jubii!
Man kan gå til børnehaven herfra.
Og i næste uge bliver der sat nyt tapet op.
Så er den så god som ny.
- Her er helt utroligt fugtigt. - Det er alt det regn, vi har fået.
De fleste lejere bruger det her som soveværelse.
Åh, jeg har helt glemt at vise Dem køkkenet.
Denne vej.
Køkkenet bliver også renoveret. Det er praktisk indrettet.
De andre var også interesserede.
´´Først til mølle ...´´ - Jeg forstår.
- I skal kun bo to her, ikke? - Jo.
Så er her jo masser af plads. Et sandt røverkøb.
Ikuko?
Hun er måske gået udenfor.
Jeg ser lige efter.
Ikuko?
Undskyld, men er min datter gået forbi her?
Vi har ikke set hende.
Baron, har du set hende?
Han siger, han heller ikke har set hende.
Ikuko!
Det er min datter.
- Hvilken etage var det? - Det ved jeg ikke. Alle er ens.
Ikuko?
- Ikuko! - Mor!
Hvad har du rendt og lavet? Jeg har ledt efter dig.
- Hvor har du den fra? - Den lå på jorden.
- Hvorhenne? - Derovre.
Der bor ikke nogen børn her lige for tiden.
Måske er der kommet nogen herover for at lege.
Der var du heldig.
Nej!
Lad dem være.
Vi ved ikke, hvem de tilhører.
- Du skal ikke overanstrenge dig. - Jeg kan godt!
HITTEGODS
- Det er min! - Hov, du! Kan du så komme her.
Her er godt nok lydt, hva´?
Ja, her er godt nok lydt.
- Så må vi være forsigtige. - Ja, så må vi være forsigtige.
- Husk at tælle til ti for hver tand. - Det gør jeg også.
Hej, alle sammen, nu skal I hilse på jeres nye kammerat Ikuko Matsubara.
Hej, jeg hedder Ikuko Matsubara.
Det kan du da godt gøre bedre.
- Jeg hedder Ikuko Matsubara! - ´´Vær søde at tage godt imod mig´´.
- Hvilken etage, frue? - Første etage, tak.
Så gerne. Hov...
Hallo?
Undskyld mig.
Der drypper vand ned fra mit loft.
Jeg hedder Yoshimi Matsubara. Jeg er lige flyttet ind i nummer 305.
Der er en fugtplet på mit loft, og der drypper vand ned på gulvet.
Det er en gammel bygning, forstår De. Den er lidt skrøbelig.
Ja, og hvad så?
Jeg skriver et notat i journalen.
Halløj, alle sammen!
Vær stille og hør efter.
Jeg vil præsentere jer for jeres nye ven på hendes første dag.
Må vi høre, hvad du hedder?
Hej, jeg hedder Ikuko Matsubara!
Skal vi ikke alle sammen være gode venner med Ikuko?
- Sid ned. - Tak.
Vi mener, at børn skal have lov til at gøre, som de har lyst til.
Det er vores grundlæggende pædagogik.
Alle vores børn er meget udadvendte. Ikuko skal nok hurtigt få venner.
- Mange tak. - Ingen årsag.
Åh, mange tak.
Hr. Forstander, Kobayashi er her.
Nå, så du siger, frøken Tsushima er dum?
Nu må du holde op. Du skal snart i første klasse.
Du sagde til Kusano og Uesugi, at frøken Tsushima var dum, ikke?
Hvorfor er hun dum?
Hvad var det, du sagde?
´´Tsushima er dum, fordi hun er tyk.´´.
Hvad skal det sige? Er alle overvægtige måske dumme?
Hvad græder du for? Kobayashi!
Ja, hvorfor? Er det måske vores skyld? Det er skam din egen skyld.
Hallo?
Bygningen er måske nok gammel, men jeg tror ikke, det er derfor.
Jeg tror, der er sprunget et vandrør et sted ovenover.
Måske er det hos jeres overbo.
Det tænkte jeg også, så jeg gik derop, men der var ingen, der lukkede op.
Tak for mad.
Godt, jeg giver viceværten besked.
Nej, han gider ikke løfte en finger. Det er derfor, jeg ringer til Dem.
Men jeg har ikke noget med vedligeholdelsen at gøre.
Men der drypper vand ned fra mit loft.
Vi ses i morgen.
Undskyld forsinkelsen. Jeg var lige optaget.
Hvor kom vi til? Nå ja, Yoshimi Matsubara.
De har tidligere erfaring, ikke sandt?
Jeg arbejdede indtil for seks år siden.
Hos Forlaget Sanyu. Det er et ganske stort firma.
Som De kan se, er det her et ganske lille firma.
- Hvorfor forlod De Sanyu? - Jeg blev gift og fik et barn.
Javel ja.
Mon De vil falde til her? Vi kan ikke give så meget i løn.
Den situation, jeg er i nu, betyder, at jeg er nødt til at have et arbejde.
Men jeg vil selvfølgelig ikke arbejde hvor som helst.
Jeg forstår.
- Hr. Kono! - Ja?
De må have mig undskyldt igen. Det er jeg ked af.
Hvad er der?
Hallo?
Hvem skal hente Yoshimi? Hun har siddet her helt alene i...
De kan da ikke bare...
Hvem kommer så og henter hende i dag?
Farvel.
Yoshimi.
I dag kommer far og henter dig. Så nu varer det ikke så meget længere.
- Hvad med min mor? - Din mor? Tjah, hun...
Hvad skal jeg sige, hr.? I morgen er for tidligt til, at vi...
Fru Matsubara?
Ja, jeg arbejdede hos Sanyu, til jeg fik min datter for seks år siden.
Jeg arbejdede som korrekturlæser, og jeg glæder mig til at arbejde her.
Hov, vent lidt. Fru Matsubara!
Ikuko...
HAR DU SET DETTE BARN?
MITSUKO KAWAI, FØDT DEN 11/31993
133 CENTIMETER HØJ, 22 KILO LANGT SORT HÅR
SIDST SET DEN 14/71999 IFØRT GUL REGNFRAKKE MED HÆTTE
- Ikuko! - Mor.
- Hvad bilder du dig ind? - Du hentede hende jo ikke.
Du skal bare blande dig udenom.
Hun sad og ventede helt alene. Ved du, hvordan det føles?
Kom så.
Nu går vi.
Er de ikke fine?
Vil du også prøve?
Vi kan købe nogle på vej hjem.
Hvor skal vi tænde dem?
Det går nok ikke an at tænde dem på balkonen.
Mor?
Jeg har ikke brug for andre end dig.
Har far sagt noget til dig?
Undskyld.
Ved du hvad?
Jeg kan klare hvad som helst, så længe du er hos mig.
Du har en ny besked.
Det er hr. Kono fra Forlaget Mitsuba.
Jeg beklager alt det postyr i forbindelse med Deres jobsamtale.
Jeg tænkte, at hvis De havde lyst, -
- kunne De starte som korrekturlæser i morgen.
- Hvad er der? - Jeg har lige fået arbejde.
Har du det?
Du klarede det!
- Øverste etage, frue? - Ja tak.
Fjerde etage: Legetøjsafdeling.
- Vi fortsætter op. - Ja.
Kom nu.
Nej! Lad den ligge!
Av! Det gør ondt!
Ja, jeg vandt!
Det er ikke din, Mitsuko.
Det er snyd.
Jeg kan godt lide den her, så du kan få den anden.
- Kan du lide den? - Ikuko, luk for vandet og kom op.
Men hun elsker at bade. Vi har været i så længe.
Kom så, nu skal du altså op.
Godt, skal vi lege gemmeleg?
Ja!
En, to, tre. Sten, saks, papir.
Mao er den.
En...
To...
Tre...
Må jeg...
Det er vores gemmested. Gå derover.
Nu er jeg klar!
- Hvad skete der egentlig? - Nu skal De høre...
Kastede hun op og besvimede? Det er aldrig sket før.
I har garanteret tvunget hende til noget.
- Overhovedet ikke. - I to! Hvad har I gjort ved mit barn?
Vi har ikke gjort noget. Forsøg at slappe af.
Følg med.
Ikuko har efter sigende opført sig underligt på det seneste.
Hun taler åbenbart meget med sig selv.
Jeg kan også forstå, De er skilt.
Hun må være påvirket af det.
Det er ofte tilfældet med enebørn, hvis forældre er skilt.
KOM SNART HJEM, MITSUKO
Hun opførte sig faktisk også underligt.
Men i Mitsukos tilfælde -
- havde moderen forladt hende. En dag forsvandt hun simpelthen.
Har du ikke hørt om hende pigen, der forsvandt for to år siden?
Mitsuko Kawai. Hun gik her i børnehaven.
- Er hun stadig meldt savnet? - Ja.
Hun blev sikkert bortført af en eller anden pervers fyr.
Hvad er det?
De henter tilsyneladende Ikuko for sent næsten hver dag.
Næsten hver dag? Det er en overdrivelse.
Hvad skal det sige?
Af og til kommer jeg for sent på grund af arbejdet, men...
Hver dag? Hvem har sagt det?
Er det også sandt, at De har revet hendes arm af led?
Revet hendes arm af led? Nej, bestemt ikke.
Og at De vandrer hvileløst omkring om natten? Benægter De dette?
Det var, da jeg var barn.
Mine forældre var blevet skilt.
Jeg gjorde det åbenbart ubevidst.
Men det var kun i en kort periode.
Og jeg kan forsikre Dem for, at det aldrig ville ske nu.
Hvis moderen ikke kan bevise, at hun kan passe barnet...
- Hold op med at overdrive! - Hvad mener du?
Du skal ikke benægte det!
- Hvem er han? - Jeg er hr. Hamadas advokat.
Bruger du sådan en fyr til at udspionere mig?
- Jeg er bare bekymret for Ikuko. - Hvornår er du blevet det?
Du kan ikke retfærdiggøre det. Hold op med det snyderi!
Vær søde at dæmpe jer. Vi skal aftale en ny dato.
Nå ja, undskyld.
Så var det altså dig.
Og det var dig, der lagde tasken der.
Den røde taske på taget! Hvorfor gjorde du det?
- Hvad fabler du om? - Fru Matsubara!
Tag det roligt!
Lad os gå indenfor, hr. Hamada.
Er alt vel?
Jeg formoder, at I stadig er i gang med mæglingen.
Hvis de får lov at se Dem sådan, -
- vil de tro, De er uligevægtig, og det kan kun skade Deres sag.
Min sekretær har fri i dag, så den er muligvis lidt stærk.
Hov, jeg glemte mælk og sukker.
Hvis de tager hende fra mig...
Jeg...
Deres mand ser ud til at mene det alvorligt.
Han kan gøre udfald mod Dem hvor som helst og når som helst.
Når barnet er under syv år gammelt, har moderen som regel en fordel.
Men hvis De bliver ved med at vise svaghedstegn, -
- vil det blive umuligt for Dem at få forældremyndigheden.
Under alle omstændigheder er dette det mest kritiske tidspunkt.
Hvis De vil blive ved med at bo sammen med Deres datter, -
- er De først og fremmest nødt til at tage Dem sammen.
Ja.
Hør, det der kommer vi ikke langt med.
Det skal nok gå. Vi kæmper sammen.
Tak.
- Har hun spist nok til frokost? - Ja, det har hun.
Piger er simpelthen så kære.
- Går du allerede, tante? - Ja, jeg skal forbi butikken.
Han overlader jo det hele til mig.
Jeg ved godt, der er langt, men jeg kan ikke spørge andre.
Det gør ikke noget. Du har opdraget Ikuko godt.
Du er af en anden støbning end din egen mor.
Hun kunne kun tænke på sig selv.
- Nå, vi ses. - Tak for hjælpen.
Farvel.
Tak.
Ikuko?
Ikuko!
Mor!
Ikuko?
Er du der?
- Er Ikuko hos dig? - Nej.
- Du må ikke lyve! - Det ville jeg da ikke lyve om.
Hvorfor? Hvad er der sket?
- Yoshimi, hvad er det, der foregår? - Ikuko!
Hallo! Luk op!
Ikuko, er du derinde?
Ikuko? Er du her?
Ikuko?
SHOJI OG MITSUKO KAWAI
Mitsuko Kawai...
Må jeg komme indenfor?
- Hvad laver De? - Vi flytter.
Så skal Ikuko jo skifte børnehave igen.
- Nemlig. - Vent hellere til sagen er afgjort.
Det kan jeg ikke.
Fru Matsubara, De ved godt, at vi i forvejen står dårligt i sagen.
Tænk på, hvad komiteen vil tænke, hvis De flytter igen nu.
Jeg vil ikke høre på det der nu!
Mitsuko er i lejligheden ovenover, og hun prøver at tage Ikuko fra mig!
Så lejligheden ovenover var altså ulåst?
Jeg ved godt, De er en travl mand, men De bør se det her.
- Hvad pokker? - Hr. Kamiya, altså.
Men jeg låste den jo.
Så havde De altså ret.
Hvad i alverden?
Hvornår flyttede familien til den forsvundne pige ud?
Lad mig se... Var det ikke sent sidste år?
Faderen boede her en tid alene.
Han sagde, at ellers havde pigen ikke noget sted at komme hjem til.
Det betyder altså, -
- at vandet muligvis har løbet herinde de seneste seks måneder.
Hr. Kamiya, var fru Mitsuko ikke nede og gøre Dem opmærksom på problemet?
Undersøgte De sagen?
Hr. Kamiya, der står flere i kø for at overtage dit job.
Vi kan finde masser, der kan erstatte dig.
Hr. Ohta, jeg kan forstå, at hun også ringede til Dem.
Jamen, jeg har ikke...
Hvad med de fodtrin, jeg hørte?
Vi ved jo, at Ikuko var herinde. Her kan også have været andre.
Tasken lå lige der.
Har De smidt den ud igen?
Jeg har smidt den væk en gang. Andet ved jeg ikke.
Så den er altså forsvundet.
Måske er det en slags overtro.
Det må have været nogle lokale unger.
Se engang, hvor beskidt den er.
- Får I den renset? - Det er rengøringsfirmaets arbejde.
- Nu er det nok. - Nå, nu blev han vist sur.
Jeg så en skikkelse lige derovre.
Så De den tydeligt?
Kun et kort glimt, men jeg så noget.
- Men De var heroppe alene? - Ja, det er sandt.
Kan De se motorvejen derovre?
Og neonskiltet på bygningen derovre?
Vandtanken bliver belyst fra alle sider.
Så hvis der kom noget ind foran lyset, ville det kaste en skygge på tanken.
Så er det ikke så underligt, hvis Deres øjne bedrog Dem.
Men at gå herop alene midt om natten og se, hvad De så...
Det ville skræmme livet af enhver.
Deres mands advokat har set på det og indvilget i betingelserne.
Jeg tror bestemt ikke, det vil skade Deres sag.
Mange tak.
Men De må huske på, -
- at det her blot er retsbestemmelser sammensat af nogle advokater.
De må fortsætte Deres daglige rutine og forsøge at bevare overblikket.
Alt burde være i orden.
Ikuko?
- Er du klar til at komme i børnehave? - Ja!
Du ser også friskere ud.
Jeg vil gerne takke Dem for Deres hjælp.
- Jeg var så forvirret. - Ingen årsag.
Jeg kan se, at Ikuko har brug for Dem. Og De har brug for hende.
Det går ikke, vel? Jeg må være stærkere.
Men det er ikke helt overstået endnu.
Den endelige afgørelse vil nok falde ved næste møde.
Men skulle der ske noget inden da, -
- må De ikke handle på egen hånd.
Kontakt mig med det samme.
Det skal jeg nok.
Tante laver altid risgrød.
Hold op, du var jo syg.
- Det smager da godt, ikke? - Jeg kan bedre lide det her.
Hun havde sit eget vand med.
- Havde hun det? - Hun sagde, vores vand var dårligt.
Tjah, vandet her i bygningen er i hvert fald ikke det reneste.
Er du sikker på, du vil i børnehave i morgen?
Helt sikker!
Godt, så lad os pakke dine ting. Jeg finder lige din taske.
- Ikuko, hvordan er den havnet der? - Det ved jeg ikke.
- Har du været oppe på taget? - Jeg ved det ikke.
Jeg bliver ikke vred, bare sig det.
- Har du været deroppe? - Nej!
Undskyld.
Stiller om til mobilsvar.
Hej, det er Kishida...
- Kishidas advokatkontor. - Det er Yoshimi. Er hr. Kishida der?
Han er ikke på kontoret, og vi regner ikke med at se ham i dag.
Nå, men mange tak.
Nej!
Ikuko, bliv her.
- Mor... - Bliv her!
RENGØRINGSJOURNAL
DEN 14/71999
SIDST SET DEN 14/71999
Ikuko?
Ikuko!
Hvad er der sket?
Hvad i alv...
Så så...
Jeg forlader dig aldrig igen.
Jeg vil altid være hos dig.
Det skal nok ordne sig.
Ikuko?
Mor?
Moar!
Mor?
Nej! Bliv stående der!
Vil du ikke nok holde op?
Jeg er ikke din mor.
Nej, Ikuko!
Bliv der!
Ikuko!
Jeg er din mor.
Mor!
Mor...
Mor!
10 ÅR SENERE
Lad os ringe til hende.
Hej, nu er vi her.
Vi venter bare her. Hej hej.
- Kommer hun? - Ja, hun cykler herned.
- Skal vi ikke købe en is? - Okay.
- Ikuko, hvad med dig? - Nej tak, jeg har ikke lyst.
Jeg kan ikke huske ret meget fra dengang, jeg gik i børnehave.
Kun at jeg i en meget kort periode -
- boede sammen med min mor.
- Mor! - Undskyld, skat.
- Der var hun jo. - Det må du meget undskylde.
- Vi ses i morgen. - Farvel!
YOSHIMI OG IKUKO MATSUBARA
Mor...
Velkommen hjem.
Hvor er du blevet stor.
Hvorfor... Jeg har ikke hørt noget om dette.
Har du boet her hele tiden?
Min veninde bor lige i nærheden. Jeg skal derover i dag.
Hun bor lige ved siden af børnehaven. Kender du familien Shimizu?
Jeg gik da i børnehave derovre ved busstoppestedet, ikke?
Det er jo mit gamle glas.
Så du går allerede i gymnasiet.
Hvor tiden dog flyver.
Havde jeg vidst det, var jeg kommet på besøg for længe siden.
Det gør ikke noget. Du kom jo på besøg i dag.
Mor?
Kan du huske, at du for længe siden sagde, -
- at du kunne klare alt, så længe jeg var hos dig?
Naturligvis.
Har du det stadig sådan?
Ja, det har jeg.
Godt.
Men, mor... Må jeg bo her hos dig?
Jeg kan selv sige det til far.
Han synes sikkert, det er helt fint.
Han har fået en ny kone og nogle flere børn.
Jeg...
Ikuko.
Jeg er ked af, at vi ikke kan være sammen.
Mor?
Mor!
Min mor var her hele tiden og holdt hånden over mig.
Martin Mathiasen & Ethan Weisgard Scandinavian Text Service